Guðmundur!
Isä, älä tee sitä! ― Tiedän tarkkaan, mitä teen.
Puhelimet ovat mykkiä.
Aina on vaihtoehto.
Se perkele ilmestyi tänne ja kaikki panikoivat.
Koko kaupungista meni sähköt.
Hän ei ole kunnossa. Lasketaan hänet alas.
Guðmundur kuoli lumivyöryssä. Sigurður omistaa siis maat.
Onko hän porukassa? ― Sepäs se.
Olet tullut muualta. Et näe mustaa aukkoa.
Mitä mustaa aukkoa?
Kaikki on sinun syytäsi! Olisit tehnyt jotain!
Sinua ihaillaan, kun olen aktiivinen.
Minua ihailtaisiin enemmän, jos et olisi noin ruma ja ryppyinen.
Hrafn lyö vaimoaan.
Millainen poliisipäällikkö Hrafn oli? Luotatko häneen?
Miten voin auttaa?
Kolbrún!
Osa 6/10
5. päivä, tiistai 10. helmikuuta
Ei tässä mitään.
Tämän lukon saa suljettua vain avaimella.
Lukitsiko joku hänet sisään?
Tämä on murha.
Ásgeir.
Mene Hrafnin toimistoon ja varmista, ettei kukaan koske mihinkään.
Meidän pitää tutkia sieltä kaikki. Pidä kiirettä.
LOUKUSSA
Vaikka suljin ikkunat, katku ei katoa.
Kolbrún...
Se menee keuhkoihin. Hiuksiin.
Sinun pitää lopettaa siivoaminen. Tämä on rikospaikka.
Hinrika sanoi siis, ―
että Hrafn murhattiin.
Tuleeko mieleen ketään, joka olisi halunnut hänen kuolevan?
No hänhän oli poliitikko.
Ja entinen poliisi, joten...
Tuleeko mieleen ketään vihamiestä?
Sanoiko Hrafn mitään Geirmundur Jónssonista?
Ei.
Heidän nähtiin riitelevän hotellin nurkilla.
Tiedätkö, mistä he riitelivät? ― En.
Mistä minä sen tietäisin?
Miten usein hän löi sinua? ― Mistä sinä puhut?
Kyllä sinä tiedät.
Minä menen.
Kolbrún...
Epäilettekö minua? ― Sinulla on motiivi.
Uskotko siis, että minä lukitsin hänet vajaan?
Milloin huomasit, että vaja palaa? ― En muista.
Silloin ei ollut enää mitään tehtävissä.
Voitko kuvitella, miltä tuntuu katsoa, kun oma mies palaa kuoliaaksi?
En.
Mutta minun mieheni ei olekaan ikinä lyönyt minua.
En aio valehdella. Kyllä se on mielessä käynyt.
Mutta en ajatellut sitä, kun näin hänet siellä.
Elimme yhdessä lähes 30 vuotta.
Ja näin se sitten päättyi. Tällä tavalla hän kuoli.
Avuttomana, peloissaan.
Ja huutaen.
Minä rakastin häntä, kaikesta huolimatta.
Joskus kyllä toivoin hänen kuolemaansa.
Mutta en tappanut häntä.
Mitä on tapahtunut?
Odota tässä, kulta.
Onko Hrafn kunnossa?
Hän on kuollut.
Mitä minä nyt teen?
Eipä tässä nyt voi tehdä oikein mitään.
Tarvitseeko Kolbrún jotain? ― Enpä usko.
Odota käytävällä Andria. ― Hyvä on.
Maggi―kulta, mennään odottamaan.
Tule.
Aldís sanoo, että Sigurður oli illalla kotona.
Hän nukkuu nyt.
Missä sinä olit eilisiltana?
Olin toisella puolella vuonoa Rögnvaldurin luona.
Hänellä ei ole mitään tekemistä, joten hän kyylää kiikarilla.
Hän näki Hrafnin lyövän Kolbrúnia ―
ja Geirmundurin ja Hrafnin riitelevän Hrafnin kuolinpäivänä.
Mitäs tuolla tapahtuu?
En halua!
En halua lähteä!
Mitäs täällä oikein tapahtuu? ― Mitä?
Mitä täällä tapahtuu? ― Miten niin?
Minne sinä viet näitä lapsia? ― Kotiin.
Tunnetko sinä tämän miehen? ― Joo, se on minun isä.
Nimeni on Einar. Asun niemellä.
Onko henkilötodistusta?
Juu, Einar. Muistankin sinut.
Anteeksi.
En tiedä, mitä minulle on tapahtumassa.
Sanoiko Rögnvaldur mitään muuta?
Ei, siinä se oli.
Tuntuu ihan kuin olisin juuttunut painajaiseen.
Tämä on liikaa.
Niin tosiaan on.
Täällä on nyt kai paljon lumiukkoja.
Saat sitten tutkia joka talon, jonka pihassa on lumiukko.
Tytöt kuulemma tekivät lumiukon emmekä lähde ilman heitä.
Selvä pyy.
Näytit eilen telkkarissa ihan idiootilta.
Jonkun on täytynyt vuotaa. Hoidan sen.
Jos osastolla on vuoto, miehesi eivät luota sinuun.
Ja jos eivät luota, ―
sinä et ole oikea mies työhösi.
Tämä sää alkaa ottaa aivoon. Varasin iltapäiväksi helikopterin.
Reittilento olisi halvempi.
Niitä ei kulje. Minkä minä säälle mahdan.
Andrin mukaan asiat liittyvät toisiinsa:
Liettuan mafia, ihmiskauppa, kunnanjohtajan murha, torso.
Andri ei tiedä, mistä puhuu. ― Hänellä on vainua.
Sinunhan se pitäisi tietää. ― Andri on sotkenut kaiken mitä voi.
Tarvitset hänen taitojaan, jos aiot ratkaista jutun.
Ja se on tehtävä äkkiä.
Kolme maalaispoliisia ei tietenkään ilman resursseja edisty.
Mutta kun ratsuväki saapuu eikä onnistu, se on eri juttu.
Heti kun pääsen sinne, hoidan homman.
Siinä on paljon pelissä.
Onko kunnanjohtajakin tosiaan kuollut?
Missä uusin säätiedote?
Tämän helvetin on pakko loppua pian.
Oletko kuullut Andrista? ― En.
Ei siis uutisia Hrafnin murhasta? ― Ei.
Vaikea uskoa, vaikka sähköt olivat poikki, ―
ettei kukaan olisi nähnyt mitään.
Totta.
Jos nyt oletetaan, että Kolbrún surmasi hänet ―
perheväkivallan takia:
miksi juuri nyt, heti Geirmundurin murhan jälkeen?
Olisiko sattumaa? ― Ei. Siinä täytyy olla jokin yhteys.
Ehkä murhilla ei ole mitään yhteyttä.
Hei. ― Mennäänkö me ulos?
Hei, María.
Otan osaa.
Miten sinulla menee?
Ihan uskomatonta. En tajua oikein mitään.
Huomasitko Hrafnissa viime päivinä mitään erikoista?
En.
Hän kuulemma riiteli Geirmundur Jónssonin kanssa.
Tiedätkö siitä jotain?
En.
María tuntuu olevan poissa tolaltaan.
Hrafn oli hänelle kuin isä.
Luulin, että Leifur oli hänen isänsä. ― Juu, mutta se on aika mutkikasta.
Millä tavalla?
Hän syntyi Leifurin syrjähypystä eikä ikinä sano tätä isäksi.
Täällä sinä olet siis piileskellyt.
Ihmiset ovat kerääntyneet kirkkoon.
Halusimme pitää pienen rukoushetken.
Ajattelin, että sinä voisit ehkä sanoa pari sanaa, Andri.
Minäkö? ― Niin. Ihmiset kaipaavat vastauksia.
Sinähän heidät tunnet, eikö sinun pitäisi puhua heille?
Sinun se on tehtävä. ― Ihmiset ovat poissa tolaltaan.
Eivät tiedä mistään mitään. ― Mitä minun pitäisi sanoa?
Että kaikki on hallinnassa, nukkukaa yönne rauhassa, vai?
Ihmiset haluavat kuulla totuuden. ― Hyvä on.
Meillä on neljä ruumista... Ei kun kolme, kadotimme yhden.
Olemme sään armoilla eikä ole tarpeeksi väkeä.
Varusteet ovat niin surkeat, että jouduin lainaamaan auton.
Senkö he haluavat kuulla?
Mieluummin sen kuin ei mitään.
Päivää vaan kaikille.
Me olemme tutkineet niitä kuolemantapauksia.
Lumimyräkän takia Reykjavíkin poliisi ―
ei ole päässyt tuomaan tarvittavia välineitä.
Olemme silti aika toiveikkaita.
No ei.
Moni on sanonut, että tämä on kuin painajaista.
Osuvasti sanottu.
Voi kun tämä olisikin painajaista ja heräisimme siitä pian.
Mutta niin ei ole.
Totta puhuakseni murhaaja on luultavasti ―
täällä.
Yksi meistä.
Hän uskoo, että häntä suojaa pelko, jonka hän on iskostanut meihin.
Hän uskoo, että saa meidät toisiamme vastaan.
Mutta ei onnistu.
En voi luvata teille, ettei ole enempää pelättävää.
Mutta voin sanoa, että meitä poliiseja on kolme ―
ja me pistämme kaikkemme peliin. Ihan kaikkemme.
Jotta ratkaisemme jutun.
Ristitään kätemme.
Rukoillaan, kuten Herra meitä opetti.
Missä sinä olet ollut? ― Anteeksi, en saanut sinuun yhteyttä.
Oletko kunnossa? ― En ole varma.
Viime yönä tuli mies. Varmaan lautalta.
Hän rikkoi lumiukon. ― Mitä?
Tuntui olevan tytöistä huolissaan. Kysyi, ovatko he varmasti turvassa.
Ovatko? ― Ovat.
Mene kotiin heidän luokseen ja pidä heistä huolta.
Tuletko sinä? ― Kohta.
Miten sinä jakselet?
En tiedä.
Tie on vielä suljettu. Kukaan ei pääse pois.
Saamme ehkä saatettua jutun tutkimuksen loppuun.
Hei.
Onko kaikki hyvin?
Tiedän, että teette parhaanne. Emme vain ole saaneet vastauksia.
Emme tiedä milloin sähköt palaavat tai tie avataan.
Toivottavasti huomenna.
Milloin lapset voivat palata kouluun? ― En osaa vastata.
Ja lapset ovat taas murtautuneet uimahalliin.
Tiesittekö?
Minä hoidan sen.
En tiedä, mitä sanoisin, Halldóra. Tilanne nyt vain on tämä.
Pidit hienon puheen.
No tosiaan. ― Etkö kestä kehumista?
Andri!
Tarvitsetko vielä autoani?
Jätin sen kunnanjohtajan talolle.
Selvä.
Mukava mies tuo Sigvaldi.
Ulos täältä! Kaikki ylös ja ulos!
Olette täällä luvatta.
Hjörtur...
Mitä?
Olitteko täällä koko yön? ― Oltiin.
Ettekö huomanneet mitään?
Kuten mitä?
Tulipaloa.
Mitä on tapahtunut?
Kunnanjohtaja jäi palavaan rakennukseen.
Vauhtia nyt!
Ulos!
Kuulitte kyllä, poistukaa!
Herätys! Kaikki ulos!
Eikö sana kuulu? Kaikkien pitää lähteä.
Anteeksi. En puhu islantia.
Hieno kamera.
Onko se sinun?
Mikä sinun nimesi on? ― Bjorn Weissman.
Ai Weissman? Sveitsistäkö? ― Niin.
Sinua on etsitty. ― No tässä minä olen.
Tämä kamera näyttää tutulta.
En ole ikinä nähnytkään.
Hjörtur... ― Minä tulen.
Näytät väsyneeltä. Yrittäisit levätä.
Kyllä minä selviän.
Tälle ei näytä tulevan loppua. Kaikelle kauhulle.
Niin. Ei mitenkään mukavaa. ― Aivan.
Onko mitään viitteitä, että sää laantuisi?
Minun pitäisi todellakin päästä täältä.
En tiedä.
Minulla olisi tapaamisia tällä viikolla.
Tiedottakaa sitten.
Hei, Guðni.
Hei. ― Hei.
Istukaa. Maistuisiko kahvi?
Ei kiitos. ― Ei kiitos.
Tapasitko Geirmundurin täällä hotellilla?
Tapasin.
Tiesitkö, että hän riiteli Hrafnin kanssa parkkipaikalla? ― En.
Osaatko yhtään sanoa, miksi Hrafn ja Geirmundur riitelivät?
Ei mitään käsitystä.
Tiedän vain, etteivät he oikein olleet väleissä.
Minkä takia?
Kun Hrafn oli poliisipäällikkönä, ―
Geirmundur oli iso murheenkryyni, vähän väliä vankilassa.
Jossain vaiheessa hän kai meni liian pitkälle.
Millä tavalla? ― En oikein tiedä, mitä tapahtui.
Mutta pidättämisen sijaan Hrafn käski hänen häipyä kaupungista ―
muualle rettelöimään.
Kertoiko Hrafn tämän sinulle? ― Kertoi.
Hrafn ja minä olimme lapsuudenystäviä.
Milloin tämä tapahtui? ― En muista tarkkaan.
Suunnilleen?
Ehkä siihen aikaan, kun Hrafn lähti poliisin töistä.
Minä en muista sellaista. ― Niin.
Tuskin hän halusi tiedottaa siitä alaisilleen.
Niinpä.
Ei tietenkään.
Mitä roskaa!
Nuo tyypit luulevat, ettei niihin pysty mikään.
Vilkuta! Rögnvaldur katselee meitä.
Vähän liian karmivaa.
Ihan kuin olisi suojelusenkeli. ― Tai tirkistelijä.
Hei, muru.
Näin kun halasit isää.
Tiedän että rakastat sitä vielä.
Vai mitä?
Aikuisten asiat ovat joskus hyvin mutkikkaita.
Etkö siis rakasta enää minua tai Perlaakaan?
Enemmän kuin mitään muuta. Rakastan teitä molempia.
Miksi sinä sitä kysyt? Te muutatte kanssani...
þórhildur.
Ehkä hän on oikeassa.
Niin. Sinähän vain päätit niin.
Niin.
Kiitos kun muistutat sadannen kerran.
Mitä sinä tarkoitat? ― Miten kehtaat tuomita minut?
Tilanne oli kestämätön, joten lähdin.
Ei tarvitse syyllistää.
Kuule nyt.
Ei avioliitosta voi paeta milloin lystää.
Ei niin.
Mutta joskus ei vain ole vaihtoehtoa.
Tulkaa seuraavalla koneella.
Ahaa. No eipä yllätä.
Me menemme edeltä. Nähdään siellä.
Lehdistö vaanii lentokentällä. Ei hetken rauhaa haaskalinnuilta.
Ainakin me pääsemme sinne.
Nytkö se viimein onnistuu?
Hei. ― Hei.
Löysin Weismannin, sen sveitsiläisen.
Ai jaa. Eikö sähköjä saa pian takaisin?
Hyvä. Missä hän nyt on? ― Toivottavasti jossain häpeämässä.
Tekikö hän jotain väärää? ― Hänellä oli hiton hieno kamera.
Kahvi on eilistä.
Siinä oli sininen hihna.
Oliko se se, joka saksalaisilta katosi?
Juuri se. Siinä oli kuviakin.
Löysin siitä jotain kiinnostavaa.
Katso. Tässä on turistikuviakin, mutta...
Tuossa on se nainen.
Sininen laguuni, þingvellir... Nämä ovat Reykjavíkista.
He eivät siis olleet lautalla. ― Eivät, vaan menossa Tanskaan.
Tämä on kai Bjornin kuvaamaa. Odota. Katso.
Näetkö? Tuolla taustalla.
Siinähän on Sigurður ja... Hinrika!
Voitko kelata sen takaisin?
Tunnistatko tuon miehen?
Geirmundur.
Ei tainnut olla tervetullut. Jututetaan Sigurðuria.
Kysy sinä saksalaisilta, muistavatko he tätä riitaa.
Selvä.
Outoa nähdä Geirmundur videolla ilmielävänä.
Niin. Näytti paremmalta ennen vanhaan.
Minkä ihmeen takia hän päätti palata?
Miksi hän halusi takaisin paikkaan, jossa kaikki vihaavat häntä?
Jokin veti häntä tänne.
Kyllä kaikki järjestyy. Tuletko meille asumaan?
Hän ei kuollut yksin. Sinä olit lähellä.
Kaikki eivät ole yhtä onnekkaita.
Otan osaa, ystävä hyvä.
Surunvalittelut.
Yrittäisit levätä, Siggi.
Kun on kaikenlaista kamalaa.
Ei.
Ei väsytä yhtään.
Leifur ja Guðni ovat siellä. ― Pysäköi sivummalle.
Turha varoitella tulostamme.
Voisitko viedä koiran autoon?
Ei sinun tarvitse meidän takiamme lähteä.
Leifur puhuu silti järkeä. Siggin pitäisi levätä.
Voisitteko jättää minut rauhaan? ― Eikö kaikki ole hallinnassa?
On.
Kaikki on hallinnassa.
Ette tule kovin sopivaan aikaan. ― Sopivaa aikaa ei tulekaan.
Olimmekin lähdössä.
Pärjäile, Siggi.
Missä olit tulipalon syttyessä?
Hän oli kotona minun kanssani.
Olimme kotona kunnes ilmoitettiin, ―
että Guðmundurin ruumis on tuotu tänne.
Sinun ja Hrafnin välillä oli kärhämää.
Se ei tainnut johtua vain isästäsi, vai mitä?
Sanoit eilen vuorella, että "se perkele ilmestyi".
Ja ettei sinulla ollut vaihtoehtoa.
"Se perkele ilmestyi tänne."
"Se perkele."
Oliko se Geirmundur?
Siggi!
Menetin juuri isäni. ― Sinun pitää puhua minulle.
Mikä sotku!
Jos aiotte pidättää mieheni, tehkää se jo.
Ei tässä ketään pidätetä. Haluamme vain vastauksia.
Voisitte olla vähän hienotunteisempia.
Mitä tuo on?
Osaatko selittää tuon?
Sinä ja Geirmundur riitelette sinä päivänä kun hän katosi.
No siis...
Siggi... ― Ei.
Siggi... ― Ei!
Nyt on huono olo.
Sigurður!
Hän otti kiväärin tästä käytävältä!
Voi helvetti!
Odota tässä, muru.
Kolbrún, otan osaa. ― Samoin.
Hän oli hyvä mies. Olen hänelle paljon velkaa.
Et ole hänelle mitään velkaa.
Tule auttamaan keittiössä.
Meidän täytyy pitää kamera.
Hän ei ole täällä.
Andri? ― Tule satamaan. Etsimme Sigurðuria.
Anteeksi.
Hänellä on kivääri.
Hei. ― Sigurður lähti juuri veneellä.
Hänellä on kivääri.
Kiitos. Andri! Rögnvaldur näki Siggin lähtevän veneellä.
Minä haen Zodiacin.
Olit aika kauan poissa.
Kiva pikku kylä. Paljon nähtävää.
Lumiukkoa ei löytynyt. Tytöt voivat olla missä tahansa.
Siggi...
Sigurður... Ota rauhallisesti.
Siggi...
Anna kivääri tänne. ― Laske ase.
Älkää tulko lähemmäs!
Mitä te täällä teette? Älä tule lähemmäs!
Älä tee mitään typerää.
Ei tämä ole ladattu.
Rauhoitu. ― Laitan käsiraudat.
Kiinni on.
Suomennos: Tuula Tuuva―Hietala Yle